Алло?
Першої весни в старшій школі
я, Йошіока Юіко,
Слухаю тебе.
зустріла хлопця з надзвичайно чарівливим голосом.
Алло?
Йошіоко-сан?
Я староста класу, Мацубара.
Однак
цей хлопець, Мацубара-кун, носить на голові паперовий пакет,
тож я і гадки не маю, як він виглядає.
Мідорікаво-сан?
Я...
не хочу цього бачити!
Переклад: Rosava
Для вас старається команда Otaku no Sekai
За ансабом: thebluepanda
Закохатися в голос
Серія 3: Передвістя кохання
У мене щось на обличчя?
Ні.
На мою думку, цей паперовий пакет личить тобі, але...
у мене є інші, які тобі можуть сподобатися.
Я принесу тобі їх наступного разу.
Дуже дякую.
Але...
Гм? Ти чого не заходиш?
А? Ні... Просто...
Так.. е, ум.. ну...
Маччяне, що ти робиш?
Ю-чяне.
Га?
Ситуація, як за оманливим шаблоном.
Оманливим?
А, забудь.
Ем... уже закінчили?
Так.
Маччяне,
ходімо додому.
О, добре.
Мідорікаво-сан, бувай, побачимося завтра в школі.
Так, до завтра.
А! Мідорікаво-сан!
Ти все чула?
Ні-ні-ні.
Вибач!
Цей колір і візерунок
надто яскраві для Мацубари-куна, тож...
Як щодо цього з "Ісетану"?
"Ісетан" — назва магазину.
"Ісетану"?
Візерунок в клітинку милий і елегантний.
Гадаю, тобі личитиме.
Та, можливо, щось просте, біле, підійде краще?
Біле?
Тоді я намалюю на ньому обличчя.
Злий вираз або... чим різноманітніші емоції, тим цікавіше.
А... ну... напевно.
Якщо тобі якийсь сподобається, спробуй його одягти.
Дуже тобі дякую.
Йошіоко-сан, який, на твою думку, мені буде личити?
На мою думку,
нинішній Мацубара-кун
достатньо гарний... я так думаю.
Правда?
Так.
Я зіпсувала атмосферу?
Я не знаю, про що він думає, бо не бачу його обличчя...
Мідорікава-сан чудово ладнає з Мацубарою-куном, так?
Ви зустрічаєтеся?
Усе не так, ми просто друзі.
Не соромся, атмосфера між вами надто квітуча.
Ти занадто витріщаєшся...
А?!
Й-я не... я не...
Нинішній Мацубара-кун достатньо гарний... так?
Добре!
Що ти робиш?
Готую невеличкий сюрприз.
З Мідорікавою-сан важко подружитися.
Людина вона непогана, але дещо відчужена?
Можливо, вона цього й не усвідомлює, лиш ми про це переймаємося.
Оскільки вона донька директора, краще з нею товаришувати.
- Навіть учителі так роблять. - Це фаворитизм!
Мідорікаво-сан.
Мацубаро-куне, доброго ранку.
Доброго ранку.
Ти не заходиш?
А, якраз збиралася...
А? Твоє обличчя сьогодні...
Мені личить?
- Підтримайте нас, будь ласка. - Будь ласка.
- Будь ласка, виявіть підтримку. - Будь ласка, долучіться до збору коштів.
Долучайтеся до програми "Рука в руку"!
Te o Tsunagō, "Рука в руку, — назва доброчинної програми.
Дуже вам дякуємо.
- Будь ласка, підтримайте нас. - Будь ласка, допоможіть.
Чому він носить ту штуку?
Будь ласка, підтримайте нас.
Будь ласка, підтримайте збір коштів.
- Гей, не всідайся на вулиці. - Стулися.
Агов, не сваріться.
Я стомився стояти.
Я повертаюся до школи.
Він такий егоїст.
Будь ласка, долучайтеся до збору коштів "Рука в руку"!
- Дякуємо вам за підтримку. - Будь ласка, допоможіть.
Дуже вам дякуємо.
Чому моє серце так гучно калатає?
Мені не подобається це почуття.
У цілковитій темряві я чую лише звуки.
Звуки транспорту
та гудіння машин.
Речі, на які я зазвичай не звертаю уваги.
Звуки.
Будь ласка, підтримайте нас.
А, голос Мацубари-куна.
Все ж таки в нього дуже лагідний голос.
Він мене заспокоює.
Дуже вам дякуємо.
Мацубара-кун виглядає щасливим щоразу, як отримує пожертву.
У нього гарна посмішка.
Будь ласка, підтримайте...
Він отримав відмову і відчуває сум.
Хіба це не загадково?
Коли я уважно дослухаюся до голосу Мацубари-куна,
я чітко бачу в себе в голові вираз його обличчя.
Бачу, ви стараєтеся.
А? Брате?
Я проходив повз.
У тебе заняття?
Ага, тут.
Так, дякую тобі.
Мені теж.
Пожертву, будь ласка.
Тоді я додам іще 100 єн.
Дякую.
У Кьошіро-сана, як завжди, чудові кучері.
А? Знаєш, мені навіть ніяково.
Але вони сьогодні трохи пряміші, не думаєш?
Юкко така ж безтурботна, як і Кьошіро-сан.
Правда?
Слухай, там якесь шоу?
Він збирається показувати фокуси?
А, Мацубара?
Він староста класу... насправді.
А, то це він.
Останнім часом Юіко ходить хмура.
Брате... гадаю, це любовна проблема.
А означена особа навіть цього не усвідомлює.
Ясно, ясно.
Ось вона, молодість.
Що ж, мені вже час.
Акі-чян, будь ласка, потурбуйся про Юіко.
Авжеж!
Бувай, Юіко.
Наш президент учради почервонів і тремтить перед дівчиною...
Це кохання.
Президент пізнає любов.
Хіба це не захопливо?
Вибач за той день!
Мої непродумані слова могли прозвучати як вибачення, але це правда.
Я розізлила тебе, так?
Вибач.
Я не злюся!
- Вибач! - Чому ти вибачаєшся?
Сказав же, я не злюся!
Д-добре...
Ем... вибач... мені потрібно в учительську...
Вибач! Вибач мені... а, вибач.
Чекай.. ні... я не...
Ось, ти забула підписати роботу.
Добре.
Учителю Камато.
Мацубаро-куне!
Ось зібрані сьогодні гроші.
О, важкенькі.
Молодці, чудова робота.
Пусте.
Можна попросити вас віднести ті зошити до класу?
Гаразд.
А, ні...
Йошіоко!
Віднесеш їх... разом із Мацубарою?
А, добре.
Звісно ж, я не можу обтяжувати директорську доньку.
Ем...
Учителю,
я віднесу зошити з Мідорікавою-саном.
Я та вона — старости класу.
Вибач, Йошіоко-сан.
Можеш повертатися, все гаразд.
Мідорікаво-сан, берімося до роботи.
Ясно.
Що ж, тоді прошу.
А, учителю Сайто!
Я теж вам допоможу.
Ми самі впораємося, дякую.
Дякую, Мацубаро-куне.
За що?
Та так.
Знаєш, Маччяне.
Яке б веселе обличчя у тебе не було намальоване, а справжніх почуттів не приховати.
А?
Принаймні я знаю, що ти зараз невеселий.
Хотів би я знати,
чи помітила Йошіока-сан моє обличчя.
А? Оце так, Маччяне.
Тож ти намалював його не для збору коштів, а для Йошіоки-сан?
Просто Йошіока-сан останнім часом здається пригніченою.
Вона пригнічена, бо...
Забудь.
Але я на 1000% впевнений, що твої почуття її не досягли.
Зрозуміло.
Чорт, я здаюся.
Маччяне, тримай.
І що за слабенька реакція?
Аби ти знав, динна булочка рідкісна.
Я віддаю її тобі, тож не змарнуй її.
Будь вдячним і візьми її.
О... дякую...
А тепер іди запроси її на обід
і поговори з нею.
Що б тобі не прийшло в голову пізніше,
ти зможеш обдумати це неспішно.
Що б не прийшло в голову...
Па.
Йошіоко-сан, ем..
А?
Не хочеш разом пообідати?
Йошіоко-сан,
якщо бажаєш, візьми цю динну булочку...
А, ти принесла бенто, тож ти не захочеш, так?
Динна булочка?
Залюбки скуштую.
Та було б нечесно, якби тільки я щось отримала,
тож міняймося.
А?
Тримай.
Щиро дякую.
Смачного.
Смачно.
Динна булочка теж смачна. Дякую тобі.
Слухай...
Ну...
Сьогодні я неодмінно арештую тебе.
Навіть найвеличніший злодій врешті-решт упіймається.
Тобі й за сто років мене не схопити.
Зухвалості тобі все ще не бракує, так?
Якщо гадаєш, що можеш мене упіймати, то спробуй!
Нікуди ти від мене не дінешся.
Схопив!
Це було легко.
Він впіймав його за секунду.
Ось так
сидіти поруч та обідати разом
весело, правда?
Згоден.
Коли я дивлюся на нього,
то не можу бачити його обличчя, але...
Але, коли ми сидимо поруч,
я бачу, що він робить те саме, що і я.
Я не бачу виразу обличчя Мацубари-куна,
але його голос
просто тут, поруч зі мною.
- Чесно кажучи, - Так?
це бенто приготував мій брат.
Твій брат?
Він дивовижний.
Він схожий на тебе? Твій брат.
Не певна.
Акі-чян каже, що на вигляд і характером ми майже як дві краплі води.
А в тебе є брати чи сестри, Мацубаро-куне?
Так.
У мене є молодший брат, який ходить до початкової школи.
Справді?
- То Мацубара-кун старшенький. - Так.
Він схожий на тебе?
Хтозна...
Не думаю, що в нас багато спільного.
Хотіла б я знати, як він виглядає.
Не можу уявити його обличчя.
А, звісно, мій брат не носить паперовий пакет.
Он як?
Чи радше... він не...
Вибач.
Я не хотіла втручатися у приватні речі.
Хіба ти не хочеш знати, Йошіоко-сан?
Чому... я...
ношу пакет.
Голос Мацубари-куна
тремтить, мов натягнута струна. Я вперше чую у нього такий.
Тільки сам його голос виказує, що Мацубара-кун нервується.
Я знаю це.